Enterprise one of a kind
![](images/avatars/12796118534d3b614fe1700.jpg)
Liitunud: 26 Nov 2004 Postitusi: 3240 Asukoht: Terra Firma
|
Postitatud: Laup Veeb 12, 2011 5:56 pm Teema: Leo Kunnase 'Gort Ashryn: II osa. Sõda' |
|
|
Leo Kunnase ulmetriloogia teise raamatu läbi lugemiseks kulus mul oluliselt rohkem aega kui esimese jaoks. Aga põhjus ei ole sugugi selles, nagu oleks teine raamat esimesest igavam olnud või ka selles, et see esimesest mõnevõrra pikem on. Lihtsalt aega oli vähem ja neil hetkedel, kui oli piisavalt aega, polnud jälle enam viitsimist raamatusse süübimiseks.
Mida siis öelda teemaks oleva romaani kohta? Mõtlesin, et jätkan mõtete väljatoomist punktidena, nagu ka esimese raamatu puhul. Üritan jälle esimeses postis mitte väga tugevalt spoilerdada, aga täielikult seda vältida ei õnnestu, nii et olge hoiatatud.
1. Kokkuvõttes meeldis mulle teine raamat rohkem kui esimene ja seda peamiselt põhjusel, et rohkem aega kulutati reaalsele tegevusele ja vähem ekspositsioonilisele tausta selgitamisele. See muutis teose põnevamaks ja endassehaaravamaks.
2. Nagu ka esimeses raamatus, toodi siingi sisse naistegelane, kellega Anton Irv VIII-l suhe tekkis, kuigi sõjaväelastele pole seda ette nähtud. Õnneks oli sellele teemale pühendatud seekord tunduvalt väiksem osa teose kogumahust kui eelmises raamatus ning samuti oli seda mõnevõrra huvitavamalt käsitletud, eriti mis puudutab peategelase väljavalitu olemust.
3. Minu jaoks ilmselt põnevaim pööre kogu loos tuli Gort Ashryni ja Calad Faeli planeetide tegeliku ajaloo avalikustamisega. See oli tõsiselt ettearvamatu ning äärmiselt huvitav idee. Kuigi sarnaseid teooriaid inimeste päritolust on ennegi esitatud, siis siin tuli see väga positiivse välguna selgest taevast ja andis tunnustust autori suurepärasest kujutlusvõimest.
4. Oli mitmeid huvitavaid filosoofilisi küsimusi, näiteks mis puudutab tehisinimesi ja nende rolli ühiskonnas, aga samas ka inimeste "ümberprogrammeerimine" nende mälu muutmise näol. Ei hakka täpselt spoilerdama, kuid Maa presidendi sõnade läbi toodi selles küsimuses välja seisukoht, mis peaks kõiki ettevaatlikuks tegema ja hirmutama. Kas selline asi üldse erineb millegi poolest mõrvast? Jah, olgu, romaanis ei mindud isiksuse sajaprotsendilise muutmise teed, aga nii või teisiti polnud pärast protseduuri enam tegemist sama inimesega.
5. Võib-olla ainus otsene kriitika teise osa suhtes oleks minu poolt selline, et kohati muutus tekst lahingukirjelduste osas natuke üheülbaliseks ega pakkunud midagi kardinaalselt uut, ka võrrelduna seeria esimese raamatuga. Samas tundus, et mõningatest olulistest teemadest ja huvitavatest küsimustest libiseti liiga kergelt üle ilma neile väärilist tähelepanu pööramata.
6. Ajas rändamine on üldiselt ohtlik temaatika, mida käsitleda, sest rappa joosta on sellega väga kerge. Seda näitavad suurepäraselt lisaks kirjandusele ka paljud filmid ja telesarjade episoodid. Loodan, et autoril oli triloogia sisu juba enne esimese raamatu ilmumist välja mõeldud ning ta teab, kuhu tegevus lõpuks välja viib, mitte ei ole aga tegemist making it up as we go stiilis tegevusega, mis kipub kõiksugu ulme- ja muudele teostele saatuslikuks saama. Usun küll, et Kunnas on piisavalt tark mees, et selle reha otsa mitte astuda, aga lihtsalt eelnevaid kogemusi arvestades tekkis selline kartus.
Kokkuvõttes võin aga öelda, et tegu oli järjekordse põneva loetud viiesaja leheküljega ning ootan väga, et saaks varsti ka kolmandat raamatut lugema hakata. ![Cool](images/smiles/icon_cool.gif) _________________ Administraator
It changed the future, and it changed us. It taught us that we had to create the future, or others will do it for us. It showed us that we have to care for each other, because if we don't, who will? And that strength sometimes comes from the most unlikely of places. Mostly, though, I think it gave us hope that there can always be new beginnings, even for people like us. |
|